Du vet "When I Fall to Pieces" med Patsy Cline?
Det är ju hennes största hit- och så dör hon i en flygolycka.
Så hon..."föll i bitar".
Du är så romantisk, Del. Verkligen.
-Jag är romantisk. -Du är en bacill.
Av nån anledning är jag fortfarande smittad. Du är min bacill.
Jag låg så bekvämt...
Förlåt. Jo, apropå baciller och att vara smittad och så...
Jösses, jag tappar bort mig.
Vad är det, knäppis?
Jo, jag ville...alltså...jag undrar... Jag tänkte ju att...
-Dina händer skakar. -Jag har övat så, men sabbar det ändå.
Sabbar vadå?
Jo, vi har ju varit ihop i ungefär sju månader och två veckor nu.
-Och jag är helt såld på dig, Sue. -Okej.
-Och jag ville fråga... -Å.
-Å, å, å! -Å, nej, nej, nej-vad är det för fel?
Nej, jag har väntat på att du ska fråga, så bara fortsätt!
-Jo, alltså, jag älskar dig. -Ja!
-Kom igen, nu kom jag av mig. -Det går jättebra!
Å, Gud...här...
Du måste torka så här, få med allt... Tusan...
-Fick jag det? -För tusan, kom igen!
-Vad är det? -Jag hade inte tänkt mig det så här.
Bara ställ frågan, då!
Herregud, okej. Jag vill att du ska vara min för alltid. Bara ta ringen.
Kan du säga ja nån gång?! Ja?
-Ja? -Å, ja! Ja, jag vill gifta mig med dig!
Okej, oj!
Jag ska bli fru Howison. Vi ska gifta oss och allt ska bli perfekt för alltid.
Pappaaa!
Hörde du?
Hysch, lyssna...
Pappaaa!
-Vem var det? -Nån som gjort sig illa. Vi får sticka.
-Var det inte här... -Lyssna...
Pappaaa!
Hallå! Behöver du hjälp?
Var det inte här den där pojken dog på Halloween?
-Crowleys mongoloidunge? -Var inte elak.
-Alla sa att han var ett monster. -Det var ju tragiskt, det som hände.
Det spelar ingen roll nu, han är ju död.
-Vi åker hem, det blir regn! -Nån kan behöva vår hjälp.
Pappaaa!
Där ser du, nån har skadad sig-kom!
-Kom. -De har gett sig av.
Det lät som om det kom härifrån.
-Vafan gör ni här ute?! -Var kom du ifrån?!
-Var det ni som tjöt och stod i?! -Nej, men nån verkar vara illa ute.
Ta ett råd som kan rädda era liv: Aldrig...
Tillbaka till båten, Sue! Spring! Spring till båten, nu direkt!
Vad är det? Vad?! Aj, fan...
Snälla, nej...
Det var en gång en liten pojke som hette Victor Crowley.
Han var hemskt missbildad sen föräldrarna drabbats av en voodooförbannelse.
Andra barn var grymma mot Victor
så hans pappa höll honom dold i huset ute i Honey Island Swamp.
En Halloween kastade elaka barn smällare på huset.
De ville bara skrämma Victor att komma ut så att de fick se honom
men huset fattade eld.
Victors pappa kom hem och försökte hugga upp dörren med en yxa och rädda pojken.
Han visste inte att Victor var på andra sidan och försökte komma ut.
Det var en olycka, men pappans yxa träffade pojken i ansiktet.
Och stackars Victor Crowley dog.
Voodooförbannelsen påstods förvandla Victor Crowley till ett spöke
som varje kväll återvänder till Honey Island Swamp.
Och hör man efter...
...kan man fortfarande höra Victor Crowley ute i bayoun.
Han ropar efter sin pappa.
Men se upp:
För när man hör hans röst är det redan för sent.
Då är man redan död.
Ja, tack, tack, tack! Välkomna tillbaka!
Dagens gäst överlevde ensam massakern i Honey Island Swamp för tio år sen.
Man vet fortfarande inte exakt hur många som mördades
eftersom så många av offren bara kunde identifieras med de delar som hittades.
Men än i dag tror man att minst 40 personer dödades
av den som bara är känd som "Bayou Butcher".
Endast en man överlevde tragedin och hans bok "Jag, överlevare" kommer ut i dag.
Hjälp mig att hälsa välkommen tillbaka till Sabrina Show: Andrew Yong.
Andrew!
-Välkommen tillbaka till programmet. -Det är fint att vara här.
Det är tioårsdagen för den här hemska, hemska tragedin.
-Hur känns det nu, tio år senare? -De första åren...
Med all medieuppmärksamhet och de första intervjuerna här, de var tuffa.
Att behöva återuppleva allihop om och om igen vareviga dag var en ren mardröm.
Och så var det ju rättegången 2008, stämningarna, anklagelserna...
Vår skilsmässa.
Polisen hittade inte nåt som stödde dina påståenden om Victor Crowley.
Och de hittade ditt DNA på två av offren.
Det är fortfarande många som tror att du är "Bayou Butcher".
Hela DNA-grejen är fortfarande ett mysterium,
men som alla vet fann man mig oskyldig på alla punkter.
Jag friades helt och hållet. Tack...
...frun.
Jaha-"Jag, överlevare". Berätta om boken.
-Har du läst den? -Den är på min lista.
Arbetet med boken var nog det svåraste jag nånsin gjort i hela mitt liv.
Förutom att på egen hand besegra det påstådda spöket efter Victor Crowley?
-Inte "påstådda". -Inget har setts till sen tragedin.
Varför vänta tio år med att skriva boken?
Jag började och slutade några gånger. Det var svårt, jag har inte skrivit förr.
Men som tur var fick jag hjälp av en erfaren skribent, Joe Knetter.
Som du vet var jag ju bara sjukvårdare innan allt det här...
Tio år efteråt är du typ Honey Island Swamps OJ Simpson, eller hur?
Nej, inte alls.
Vi är strax tillbaka med fler spökhistorier från Andrew Yong.
Han är så sexig. Jag vill ha 15 barn med honom.
Älskling? Du vet att jag sitter här.
Vi har redan sagt att Andrew Yong är mitt frikort.
Ja, men det var innan det fanns en chans att ni skulle träffas.
Frikort funkar inte om man faktiskt kan träffa personen.
Hur är det rättvist? Man kan springa på kändisar var som helst.
Särskilt när vår film är klar. Det blir premiärer, Hollywood-fester...
-Andrew Yong är ingen kändis! -Är det svartsjuka jag hör?
Det är inte svartsjuka. Vadå, svartsjuka?
Killen är så full av skit att han skulle kunna öppna typ skitrestaurang.
Med skit...skit samma.
-Oj, där fick du henne, Alex! -Lägg dig inte i, Rose. Jag är trött.
-Du gjorde slut på varmvattnet. -Jag duschade i går.
Det är ditt fel. Det är alltid ditt fel.
-Rose! -Det är bara tuttar, Chloe.
Vänner ska inte vara nakna så här mycket.
-Det är okej med mig. -Försök inte ens.
Det var du som sa att jag inte fick eget rum, fröken regissör.
Jag måste dela utdömda hotellrum med er och höra ert fummelsex hela natten.
-Då kan ni tåla mina tuttar lite. -Vänta, hörde du oss?
Menar du det minutlånga vid midnatt eller de tre minuterna vid halvtre-tiden?
"Tror du hon kan höra oss?" "Nej då, hon sover."
"Nej, sluta, där ska inget in, inget in!"
Och där går du verkligen miste om nåt, pryda Chloe.
Ledsen att det inte finns utrymme i budgeten för eget rum åt dig.
Eller hur. Jag fick nog gonorré av duschen.
Jag måste stanna på vägen och skaffa mer smink.
-Då missar vi boksignerandet. -Vill du ha fejkblod i skräckisen?
Okej, då sätter vi fart, då. Byt kläder, Alex.
Vet du vad jag alltid undrat över?
Varför kallar reklamsnuttar för filmer "trailer" när de visas före filmen?
Alex. Du hade en enda uppgift.
Vadå?
Jag fick ansiktet fel, va?
Du kunde inte boka nån annan show än min exfrus?
Sabrinas producenter erbjöd mest pengar och jag sköter din PR. Du ägde där inne.
Nej, det var en katastrof. Hon behandlar mig fortfarande som en brottsling.
Folk får tro vad de vill. Så länge de köper din bok kan de väl få hatläsa den?
-Det är en bra bok! -Det är en otrolig bok!
Den lär beröra folk.
Skojar du? Alla kommer att älska den! Hur skulle de kunna låta bli?
-Du har inte heller läst den? -Den är på min läslista.
Mördare!
Jag frikändes! Nästan tio år efteråt beter sig folk fortfarande som om jag...
Som om du huggit ihjäl typ 40 pers i träsket och skyllde på ett spöke?
-Vems sida är du på? -Kom, vi måste iväg!
Hör på: Det är nästan över. Bara ta in pengar på tioårsjubileet nu-
-och så kan du lägga det bakom dig och räkna pengar livet ut hemma i Japan.
Jag är från Baton Rouge. Med kinesiska anor!
Är du säker?
-Hallå, du skakar ju. -Nehej!
Jag ser konturerna av din glädje växa på dina byxben.
Lägg av.
-Verkar jag oproffsig i jeans? -Nej, du är jättefin.
Skulle jag presentera mig som regissör hade jag nog inte haft jeans.
Jag tappar skärpan! Vi ska träffa den ende som överlevt Victor Crowley.
Ja, om man tror på sånt där.
-Är du med mig eller inte? -Klart att jag är med!
Visst! Jag tror på dig, Chloe. På dig, inte på nåt av det här snacket.
Jag älskar dig, och jag vet att jag en dag får se dig vinna en Osc...
-Det är han! Gud, det är han! -Ursäkta mig. Tack.
Ursäkta. Han är här-ja, det är han.
Allvarligt?!
Herregud.
Vänta lite...
En...två...
Oj, det var en stor en! Tre.
Fixat och klart. Perfekt.
HÅLL DIG IFRÅN TRÄSKET!
Var så god.
Å, Gud-hej! Kan du signera här?
-Till Kristina-Kristina med K. -Visst, Kristina med K.
Ska jag... På vilket?
Å, kan du signera ett till Kristina med K och ett åt min pappa?
Han heter Bill. Med B.
Ska vi slå vad om att varannan person i kön vill ha med honom i en film?
-Han lär vara med i alla filmer nu. -Eller inte.
När vi kommer hem igen har jag en frän fejktrailer i presentationspaketet.
Men kan möjliga investerare också få veta att Andrew Yong
gått med på att vara med i själva filmen. Fattar ni vad de skulle säga?
De skulle säga "hallå, vem fan är det?"
Inte? Nej, de skulle säga "oj, det är ju Asiens Tom Hanks, här är 100 mille."
Kan jag få produktionspärmen, tack?
Du håller ju i den.
Just det.
Ser du här?! Va?! Titta på honom, din mördare!
Kolla hans ansikte! Han hette Chad, och han var min bror!
-Och du mördade honom! -Jag beklagar er förlust.
-Jag förlorade också folk där... -Ja, det kom du undan, men inte det här!
Passa dig du, din fan!
Behåll det. Hoppas att han hemsöker dig!
Såja, Skip. Han kommer att få vad han förtjänar.
Du kommer att brinna...i Helvetet.
Har vi inga vakter alls?
Du är före detta sjukvårdare, inte Steven Tyler. Kathleen här...
-Hejsan. -Jag tänker inte köpa din bok.
Jag lär ladda ner ljudversionen, men...
...kan du signera här?
Till Linus.
Ledsen, jag...jag signerar inte...såna.
Nyss signerade du ju en tjejs tuttar! Vadå, är du homofob?
Kathleen...Kathleen!
-Jag kan inte sluta se på den. -Vad är det om? Bara signera min kuk!
Jag skulle helst... Kathleen-allvarligt?!
Stick härifrån med den skiten! Kom igen, dra!
Då säger jag till alla på Facebook att du är homofob.
Än sen? De flesta kallar honom mördare, så kör på, du!
"Tack"?
Hej, mr Yong, jag heter Chloe Benjamin. Jag messade er på Twitter...minns ni?
Jag gör en film om Crowley-morden. "Hatchet Face".
Vi är här i New Orleans för att spela in en fejktrailer
för att dra in resten av budgeten och jag ville fråga er personligen...
Ledsen, ungar-vi fick just vårt livs erbjudande. Vi sticker nu!
-Inga fler signeringar, har jag sagt. -Jag vet. Förutom den här.
-Ledsen, det är slut här! -Men vi har åkt långt...
Synd, men autografskrivandet är slut nu.
Vi gör en film om massakern 2007 och vill bara prata...
Den blir säkert bra, Wes Craven. Ursäkta, allihop, mr Yongs släkt behöver honom!
Tack för att ni kom, och njut av boken nu!
-Fast vänta lite... -Nu! Snabbt!
-Beklagar! -Vänta...
-Jag sa ju att han är ett kräk. -Kom nu.
-Aldrig! -Det är "Real Crime Stories".
TV på bästa sändningstid- bara en enda intervju till!
Jag struntar i vilket program det är, jag åker aldrig tillbaka till träsket!
Det är två, max tre timmar. Kanske fem, än sen?
Men de tar oss och ett litet filmteam och programledaren i kanalens jetplan
och så får du se ned över området och vara sorgsen, eftertänksam eller vafan
och så landar vi och de intervjuar dig och vi...alltså du, får asbra betalt.
-Jag intervjuas inte på mordplatsen! -Det gör du visst.
Och vi måste skynda oss förbi mig så att jag kan byta om igen
för jag kan inte träffa "Real Crime" i det här.
Sluta, Kathleen! Okej? Nej.
Ingen fara, jag har andra kläder i skuffen. Det blir perfekt!
Över min döda kropp att jag återvänder. Oavsett vad de erbjuder.
De erbjöd 600 000.
Men jag fick upp dem till en miljon!
-Jag mår illa. -Jag visste inte att du var så flygrädd.
Jag är inte flygrädd- jag är rädd för det som finns i träsket.
Träsket som myllrar som Bourbon Street med alla turister nu?
Där finns bara en binge morbida typer som vill se platser där massmord begåtts.
Herregud, så trasiga folk är nuförtiden.
Vill du ha en Xanor, Stilnoct, Valium, Vicodin, Dilaudid, Percocet, Oxy?
-Jag har tyngre grejer också. -Det är bra, tack.
Jag får migrän när jag gör grejer.
-Å, ursäkta, herr pilot? -Ja, frun?
Jag såg inga landningsgrejer som Indiana Jones har. Hur landar vi i vattnet?
Det här är inte ett sjöflygplan.
Vi landar på en privat flygbana i Slidell, drygt tre km från Honey Island.
Så vi måste alltså ta en båt?
Inte vi.
Jag mår så illa.
-Sluta. -Jag fixade skon.
Får jag tillbaka min keps. Sätt dig. Slappna av.
Inte inför alla andra, var lite proffsig.
Snälla, inte lurar ni nån. Alla vet att ni gökar.
-Så vem ska intervjua mig? -Typ Ed Bradley, nån respekterad.
Ed Bradley har ju dött.
Oj, kolla där!
Öhhh, god eftermiddag, här är öhhh andrepilot Craig Borden.
Öhhh, flygtiden till Slidell i dag
beräknas till öhhh snabba 35 minuter.
Öhhh, vi ber om ursäkt för förseningen
men vi öhhh hade lite problem med vår högermotor
men nu har vi öhhh klartecken att lyfta.
En klar himmel i dag, men öhhh det kan bli lite turbulens
över öhhh John Lafitte.
Öhhh enligt tornet är vi öhhh
tvåa i kön för att lyfta.
Öhhh.
Jag vill bara påpeka att det är rätt epa att ni betalar nån för en guidad tur
medan jag måste dela rum med er i Motellvetet.
-Hon behövde inte betala honom. -Å?
Lägg av! En av guiderna här visade sig vara en hoppfull skådespelare,
så för en roll i filmen och medlemskap i teaterfacket får vi en gratis visning.
Du lovar redan skådisar saker du inte kan ge dem.
Du kan nog lyckas i Hollywood ändå.
Ser ni det här? Så motbjudande.
Victor Crowley-dockor!
Det finns samlare som ger en förmögenhet för en av Gacys clownmålningar.
En Crowley-docka är ingenting.
Men vilka sjuka typer köper nåt sånt där åt ett barn?
Till min brorsdotter.
Då sätter vi fart, ungdomar, så att vi inte tappar mer dagsljus.
-Ser du på mig? -"Snackar du med mig", heter det.
-Jag tror att de Niro säger "snackar". -Vänta tills de ser mig.
Ja, gissa den här:
Det är jag...Christoper Walk-in.
Christopher Walken. Jag vässar fortfarande på den.
Läget? Dillon här. Skådis. Och guide. Men framförallt skådis.
En avsugning hade varit mindre plågsam.
-Hej. Det är jag som är Chloe, -Ja, det var du som ringde.
-Kollade du in mina...? -Visst.
Här är min kille Alex som hjälper till och spelar rollen som Benjamin Schafer.
Och här är Rose som sköter smink och allt annat.
-Det som vi kallar ros... -Jag har kuk.
-Var läste du? -På Salem State.
-Nej, var läste du drama? -Det har jag inte läst.
Det är lugnt, jag hjälper dig på vägen. Jag är improvisationskungen här.
-Mäktigt. -Här är mina foton.
Standardbild.
Byggjobbare.
Armékille.
Och så skrev jag ut en vanlig bild i svartvitt om ni ska köra historiskt...
Du vet att det är en fejktrailer, va?
Nämnde jag att alla figurer i mitt manus bär namn efter faktiska offer?
Ja, men jag fick aldrig nåt manus.
Bu!
Om vi ändå måste ta en båt in i träsket, varför måste vi flyga över det?
Överflygningen är för att filma dig när du ser ut över träsket i solnedgången.
-Jag frågade inte dig. -Faktum är...
...att vi borde få en mick på dig. Austin!
-Kan du vara vänlig att micka mr Yong? -Uppfattat.
Casey! Vad behövs för tagning?
-Ljud och smink, så kör vi. -Hörde jag "smink"?
Vänta tills ljudet är klart. Det är lite trångt här.
Uppfattat.
Ingen ljussättning här, Casey?
Skojar du?
Nej, inga ljus alls.
-Om jag inte kan plugga dem i din röv. -Jag hörde det där.
-Du, nyingen, gör vår "kändis" redo. -Visst, 10:1.
Det heter "uppfattat". "10:1" betyder pisspaus.
OJ, förlåt. Uppfattat.
Jo, herr Zach- råkar ni veta vad en "10:2" är?
Är det...bajs?
Rätt! Där ser man, nyingen kan sin skit ändå! Du kan ha en lysande framtid här.
-Jag trodde att det gick guidade turer. -De gick mest till midnatt på helgerna.
Men efter fyra år svalnade intresset.
Nu finns det inte kunder nog för vardagsturer.
Hörde du? Victor Crowley är inte aktuell längre.
Där har du fel, det spelas in typ fem Crowley-filmer nu.
Två är "slashers", en är en "bu"-skräckis och två är nyfilmatiseringar.
-Nyfilmatiseringar? -Skit samma, de andra rullarna lär suga.
-Hur vet du det? -För att jag inte är med i dem.
-Hej, hur är det? Austin här. -Andrew.
Trevligt att ses. Jag skulle vilja att du släppte ned kabeln här i din skjorta.
-Så här? -Perfekt, tackar.
-Varifrån i New York är du? -Var det dialekten som avslöjade mig?
-Staten Island. Har du varit där? -Nej.
Det måste du ju göra, det är östkustens juvel. Härligt och vackert.
Jag fick dra ned till Louisiana för nio år sen, till inspelningsboomen där.
Nu blir det väl Atlanta, för nu är det där allt händer.
Inte sugen på LA, då?
Nej, jag är inget arsel.
Så du var med när allt det där hände för tio år sen?
Och du såg det där träsk-monster-spöket, Vincent Crosby eller vad han hette?
-Det gjorde jag. -Klart lustigt.
Ja...superkul.
Du, Chloe-hur uttalar man det här?
Jo...jag vet inte, "una dolama riculla eionisus" eller nåt.
Ingen kommer ändå att höra nån skillnad.
-Vilket språk var det där? -Vet inte.
Men det ska vara förbannelsen Shayann Crowley la på maken-
-och sköterskan han gjorde med barn.
-Hur kan du veta sånt? -Internet berättade.
YouTube är ett bra ställe att kolla svart magi och ockulta ritualer.
Jag trodde att det vara var kattvideor och idioter som såg idioter spela spel.
-Jag kollar mycket sånt... -Jag kanske kan se hur nån annan säger.
Det korrekta sättet att uttala förbannelsen som skapade Victor Crowley:
-Kan du säga några ord, tack? -Ord?
-Ja, typ räkna till tio, eller så. -Ett, två...
..."una dolama riculla"...
-...tre... -Så där, klart!
Herregud!
-J, mannen! Din tur! -Okej.
-Är det här verkligen nödvändigt? -Förbannelsen som skapade Victor Crowley?
Det är bara det viktigaste i hela filmen.
Vi kan ju lägga in rösten i efterarbetet.
Jag vill ha en närbild av Roses mun när hon viskar orden.
Så bara var snäll att inte blanda dig i.
Jag ska inte blanda mig i.
Skådespelande-det sägs ju vara "skynda på att vänta".
-Hallå där, mr Yong. -Hej.
Vem, jag? Nej, jag ska bara göra dig ursnygg lite snabbt.
Så gör mig en tjänst och titta upp.
Upp. Upp, upp, upp. Hitta din trygga plats där uppe. Fint, va? Bra.
Är det sant att du var med när allt det där hände där nere för tio år sen?
-Ja, jag såg Victor Crowley. -Oj, kusligt.
Men berätta...hur såg han ut?
Var inte rädd, det ska mer än lite turbulens för att slå ut ett plan.
Jag har rest mycket, Japan är ett favoritmål...
Jag brinner! Jag brinner!
Det finns typ 50 olika sätt att säga det här.
Jag sa ju att det inte spelar nån roll om det blir exakt rätt...
Vad i helvete?!
-Gud, var kom det där ifrån?! -Stopp, vänta, allihop!
-Han är död. -Nähä?! Han störtade fan från himlen!
Folk störtar inte ned så där!
-Det där lät som en flygkrasch. -Å, Gud, nej...
-Vart ska du?! -Hjälpa till, folk kan ha överlevt!
Hon hyperventilerar, stanna hos henne! Och ring ambulans!
Lugna dig. Andas lugnt och fint. Rose! Ge mig din telefon!
Nej, titta inte på kroppen. Bara lugna dig, andas lugnt. Se på mig i stället.
-Jag är fast! Hjälp! -Lugn, gumman.
Lugnt och fin.
Jag måste hämta hjälp.
-Gick det bra, Austin? -Jag tror det.
Revbenen värker och jag tror att jag brutit foten. Du, då?
Så där...
Där.
Okej, vänta, bara stanna här, så länge. Gå ingenstans än.
-Vad hände? -Vi kraschlandade.
-Hur då?! -Inte vet jag!
Det lät som om motorn exploderade.
-Gick det bra? Är du skadad? -Nej, nej, nej! Låt bli.
Men lägg av...
Kathleen. Kathleen!
-Hallå, vakna! -Är vi framme?
Vi har störtat med planet. Vakna, vi har störtat!
Å, Gud! Klarade jag mig?!
Jäklar!
-Hallå! Vi kan inte öppna dörren utifrån! -Öppna dörren!
Det är folk där ute, tack gode Gud!
Kan ni öppna därifrån?
Hjälp?
Ingen fara, ingen fara-jag har dig. Jag heter Rose, vad heter du?
Austin.
-Hur många är ni här? -Jag vet inte...
-Hjälp! Jag sitter fast! -Jäklar...
Hör på! Jag heter Dillon.
Ert plan har störtat.
Jag har en båt i närheten. Vi ska ordna hjälp åt er.
-Först måste alla av planet. Kan du gå? -Ja, jag tror det.
Kan ni gå så måste ni sätta fart. Kom igen!
Hallå...hallå, gick det bra?
Å, Gud!
-Är personen där...? -Titta inte, det är hemskt.
-Hallå, du är ju den där snubben! -Nej! Inte nu!
Hör ni-jag tror att vattnet stiger.
Kom igen, hjälp till!
Det sitter fast!
-Vad heter du? -Casey.
Hör på, Casey: Du måste bara stå ut lite till.
Jag har en båt här, med verktyg. Jag ska få loss dig.
Nej, lämna mig inte här! Snälla, lämna mig inte!
Var är Austin? Austin! Austin!
Casey!
Jag vet inte hur jag ska berätta det här, men...Austin är död.
-Hallå, jag är ju här. -Austin lever! Han mår bra!
-Jag trodde att de där benen var... -Austin!
-Stanna här, vi ska ta hans båt. -Så det är du som är Austin, okej.
Ja, jag lever.
-Jäklar. -Vad är det?!
-Inget, du klarar dig. -Jag vill inte drunkna.
-Snälla, jag vill inte drunkna! -Ingen fara, jag lovar. Vi ska härifrån.
Vi kommer att klara oss allihop.
-Lova mig att ja inte drunknar! -Jag låter dig inte drunkna.
Det är superviktigt för mitt liv att jag inte drunknar.
Jag lovar, det kommer att ordna sig.
-Vi måste klara oss. -Du och jag klarar oss.
Jag och du?
Jag och lilla du?
Jag sa ju åt dig att dra ut den!
Nåt är fel. Varför har de inte kommit tillbaka än?
De hittade säkert överlevande och hjälper dem.
Vi borde hjälpa till!
Klarar du dig? Kan du andas?
Ja, jag tror det.
-Jag vill inte vara här! -Vi ser om vi kan hjälpa till.
Okej.
Och så framsäger man förbannelsen som skapade Victor Crowley.
Hör ni, kvinnan där inne, Casey- hon är fastklämd under stolskenan.
Vattennivån stiger rätt fort, så vi drar till min båt. Jag har nog verktyg där.
-Hur kunde ni råka vara här ute? -Det var väl er turdag i dag.
Pappaaa!
Tillbaka in i planet! Nu!
-Lägg av! Det är nån som jäklas med oss. -Fort, fort!
Hjälp! Hallå! Vi behöver hjälp!
Vi är här borta! I vattenbrynet cirka 400 m från bryggan!
Du slutar skrika på en gång och går in i planet, annars dödar jag dig-fattar du?
Herregud, du är verkligen psykopat som alla säger...
Tycker du att jag är läskig? Monstret i skogen är ute efter oss allihop.
-In i planet om du vill överleva! -Uppfattat.
Hörde du? Det lät som om nån skrek.
Vi måste vara nära, planet borde vara här.
Kom. Går det bra?
Å, Gud...
Vad i helvete?
Det var visst här han bodde.
Det ingår i visningen. Ser du?
Gjorde de ett minnesmärke här? Vad blir det sen, barnzoo och berg-och-dalbana?
En rörelsesensor.
Pappaaa!
Men lägg av, för fan...
-Alex. -Det är...en högtalare.
De har säkert högtalare överallt här för att skrämma turister.
Det funkar, för jag höll på att skita på mig.
Pappaaa!
Vi gömmer oss här inne!
-Vafan var det?! Vad var det? -Snälla, inte så högt.
Hallå, få slut på det där!
-Det är för tungt, hon drunknar! -Tyst!
-Vi måste ut, annars drunknar Casey! -Ingen går ut.
-Hör du inte vad jag sa? -Ge fan i mig!
-Och han har en kniv! -Skit på er.
Du sa att dörren inte kunde öppnas utifrån?
Jag tror det, men planet är inte min design.
Så då är vi säkra här inne, från vem det nu är som skriker där ute?
Han har...han har verktyg, okej?
En slipmaskin-han kapade ett metallskott i min ambulansbåt.
Ja, men ingen har väl lämnat en slipmaskin där ute i tio år?
-Kolla alla grejer... -Vi hittade i alla fall ljusknappen.
Typiskt oss att hitta det enda gömstället utan en dörr.
När vi kommer härifrån tänker jag...
-Jag kan inte andas. -Lugna ned dig, älskling.
Det finns inget där ute, okej?
Ser du? Det är nog inte ens en rörelsesensor.
Ljuset går nog på en timer, eller nåt.
Ska vi gömma oss här bör vi väl stänga av...
Spring, Chloe!
-Funkar det här ens?! -Jag tror inte det.
-Vi får det bara att sjunka fortare. -Ut med er, då!
-Går vi ut så dör vi allihop! -Lägg av med ditt spöksnack.
Gå, då! Se hur det går! Jag försöker hålla så många som möjligt vid liv!
Säger den som anklagats för massmord- som håller en kniv i handen!
-Hon har en klar poäng. -Vadå?!
Folk försöker döda mig varje dag! Vem skulle inte bära kniv då?!
-Han har en klar poäng. -Chloe och Alex är kvar vid båten.
Kan ni ringa dem kan de komma hit med båten.
-Min mobil är kvar där borta. -Vänta...nej, min ligger på laddning.
Vem här har en mobil som funkar? Kathleen! Ligger min kvar på mitt säte?
-Jag ser den inte, den måste ha åkt ut. -Min ligger i vattnet.
-Har ingen en telefon?! -Å, vänta! Jag har ju min! Den funkar.
Jäklar, ingen täckning.
Vänta, nu vet jag.
Knäcker jag fönstret och sträcker mig ut kan jag få signal.
-Akta er. -Det där kommer inte...
-...att funka. -Tack.
Men, pucko-fönstret där är ju öppet!
Jo, men masten är åt det här hållet. Jag kan området, okej?
Gud, jag måste ut härifrån, jag kan inte andas. Jag står inte ut här inne.
Jag måste ut, jag står inte ut här längre.
-Radion i cockpit, då? -Nej, där är allt kört.
Tro mig, dit vill man inte gå. Hör ni, hör på...
-Vad gör du?! -Letar nåt att krossa rutan med.
Gick de att krossa skulle galningar jämt göra det för att få plan att störta!
Hör ni, jag måste berätta nåt om...
Jag står inte ut här längre, jag måste ut!
Kathleen! Se på mig! Det går jättebra att andas här, ser du? Inga problem!
-Mina piller...var är mina piller? -Överallt!
Vänta-där är min väska!
-Släpp in mig! -Gå till dörren!
-Släpp in mig! -Gå till dörren, snälla!
Jag hör inte!
Å, Gud! Akta dig!
Gud, vad heter hon? Vad heter hon?! Vänd dig om!
Vart tog han vägen? Vart tog han vägen?!
Hjälp...mig...
Austin! Jag hör ingenting, vad är det som händer?
Vad i helvete var det?!
Jag sa ju att han finns! Han kommer att ta oss allihop!
-Hallå, klarar hon sig? -Ja, hon svalde lite vatten.
Men jag har försökt berätta nåt, hon är...
Gravid! Det är vad han har försökt att berätta.
Jag är fan gravid.
Allvarligt? Fira inte allihop på en gång!
Nej, strunta i presenter åt mig. Strunta i festen.
Få bara loss mig från de satans sätena!
-Jag kan inte stanna här, kan inte andas! -Sitt med henne.
-Hallå, du där. -Jag heter Dillon.
-Okej, Dillon. Hur långt bort är din båt? -Vet inte.
En kvarts promenad. Tio minuter om vi springer.
-Du föreslår väl inte att vi ger oss ut? -Jag har varit med om det här förut.
Jag satt på en ambulansbåt. Han hittar en väg in, vi har bara köpt oss lite tid.
Och nu...nu tog tiden slut.
Men du överlevde ju, du klarade dig.
För att han distraherades av nåt annat!
Det hördes röster på avstånd och han bara satte av efter dem!
Och plötsligt var National Guard här med sin helikopter och flög ut mig!
Jag trodde att du ensam kämpade mot Crowley och försökte rädda folk?
-Det var ju vad skrev han i sin skitbok! -Så du läste den, alltså?
Förläggaren lät min spökskrivare brodera ut en del bitar, okej?
Fan ta Joe Knetter.
Men resten är nästan helt och hållet sant...typ.
Titta ut, tror du mig fortfarande inte?!
Jag vet inte vad som var mest förnedrande med bokfan.
Att du beskrev vår bröllopsnatt, eller ditt töntiga tillägnande på första sidan.
Det var en låttext!
"Godnatt, måne" är en barnbok, inte en låt! Och den gick inte ens ihop!
"God natt, katt, och godnatt, spatt. Jag saknar Sabrina." Va?!
Rätta till peruken.
Hör på: Vi har två val.
-Vänta på att dö medan Casey drunknar. -Nej!
Eller Dillon och jag försöker hämta hans båt.
Vi sänder SOS och hämtar er med båten.
-Du har väl radio på båten? -Jo, men...
-Jag gör det! -Va? Nej, Austin!
Jag är snabb, jag var löpare i skolan.
Ursäkta att jag drar upp sanningen, men skolan var länge sen för dig!
Visst, jag har gått upp lite, än sen?
Jag har sett folk dra sen de gjort nån på inspelningen på smällen, men inte så här!
Jag låtsas att det finns gratis munkar, jag klarar det!
-Snälla Austin... -Jag vill rädda dig, Case.
Snälla, stanna här...
Hallå-du vet inte var båten är. Det gör han.
Hon andas fortfarande! Chloe! Hon lever fortfarande!
-Det är en fälla. -Hon lever!
-Hon är bete för att få ut oss ur planet. -Vi kan inte lämna henne där!
Han vill att vi ska öppna dörren.
Stopp! Du går bara och dör och drar oss med dig!
Hon är min bästa vän.
-Jag gör det. -Va?
Jag hämtar henne.
-Vad gör du? -Letar efter nåt att försvara mig med.
Nej, varför skulle du gå?
Jag fixar det här, okej? Lova mig en sak, bara.
Vadå?
Att jag får en kyss när jag kommer tillbaka. Bara en kyss.
Ifall vi inte överlever det här.
-Driver du med mig? -Nej.
Du är den vackraste kvinna jag nånsin sett.
Mitt hjärta har bultat ända sen jag fick syn på dig.
En kyss när vi kommer tillbaka.
Rädda min bästa vän så gifter vi oss när du kommer tillbaka-vad sägs om det?
Bruden är kåt på en vit hjälte.
Det löftet kräver jag att du håller. Och det bryr mig inte att du har en kuk.
Jag...har inte nån kuk. Det var en grej från förut!
Vad var det? Säg att det var du.
Å, Gud!
Sluta, sluta!
Sluta! Det är bara en vattensnok, de är ofarliga!
-Jag vägrar att dö här inne! -Hallå, stopp!
-Kathleen! -Stopp, vad håller du på med?!
Å, fan!
Å, Gud, hans hjärna!
Gud, vad gör du?!
Han kommer! Spring!
Larmcentralen, vad har hänt?
Varifrån ringer ni?
Hallå? Det hörs så dåligt.
Vad är det som händer?
Austin!
Å, tack gode Gud!
Lämna mig inte! Jag vill inte drunkna!
Din jävel!
Neeej!
Håll i er allihop! Håll i er!
Fan ta dig!
Han är på taket! Vi sjunker!
Nej!
Jag försökte...
Jag försökte.
Vansinne. Jag överlevde det här för tio år sen, och nu är jag här igen.
Den här gången sticker jag inte ut, det här är fan vansinne.
Varför kom du tillbaka?
För att till och med jag är för dum för att säga nej till en miljon dollar.
Ursäkta, vad sa du?
En miljon dollar för vadå? Inte för det här.
Jo, för det här. Kathleen sa att jag skulle få en mille.
Ledsen att komma med dåliga nyheter, men aldrig i helvete skulle du få en miljon!
-Nej, det var dealen. -Å, du dumme, korkade karl!
Det var kanske vad ditt apotek till PR-tant sa innan hon fistade sig själv!
Men du skulle få 25 000, och det var före skatt och allt.
Vi har intervjuat hundratals överlevare från Förintelsen.
Vi har pratat med brandmän som var i World Trade Center elfte september!
Och du tror att du, Andrew Yong, en total nolla,
en självupptagen skit, skulle få en miljon för att dra samma jäkla historia
som du försökt slå mynt av i tio år nu?!
Du är ingen hjälte!
Du är bara en patetisk liten man som tjänat pengar på andras död!
Å, vänta-förlåt! Jag ber om ursäkt!
Jag glömde att nämna att du misslyckats inom musiken också!
Oj, vänta-har ingen av er hört om bandet Haddonfield?
Glam metal sög på 80-talet, och det suger nu också, Andrew.
Och efter i kväll räknas du inte annat än i dödstalet på TV-nyheterna.
Ingen kommer att bry sig om dig eller älska dig.
Andrew Jävla Yong!
Exfru.
Det måste vara svårt att vara ledare för ett soffprogram.
Att göra karriär på att prata med folk som faktiskt har upplevt nåt intressant.
Att veta att om nåt år eller två så tar en yngre och snyggare version över.
Att bara kunna vara snygg och läsa andras ord på en teleprompter.
Grattis till att ha lyckats med att födas snygg.
Sug mitt stjärthål, rabatt-Oprah.
Jag skulle kunna titta under sätet för att se vad din producent gett oss i dag,
men jag har sett lik så att det räcker för i dag.
Ja.
-Tack. -Nej, dra åt helvete, du också.
Det enda värt att nämna som du gjort var att signera killens kuk i bokhandeln.
Jag signerade den ju inte.
Du har försörjt dig på andra människors död.
Du är bara en slapp vitlöksfitta.
Jag är här för att jag hjälpte en vän att göra en B-skräckis om en äkta tragedi
där folk massakrerades, så jag är inte bättre än nån av er.
Vi kanske bara får vad vi förtjänar.
-Jag har inte gjort nåt dumt... -Käften, Dillon!
Tysta, hör...
Har han gått?
Tyst.
Du, kom hit.
-Du låste väl dörrarna här? -Så klart.
Varför nu?
Det har varit lugnt här i tio år, träsket är en Crowley-nöjespark.
-Så varför upprepas det i kväll igen? -Det är ditt fel.
Jag vet inte. Han kanske...alltså, spöket, kommer tillbaka vart tionde år?
Som Loch Ness-odjuret, eller Slenderman.
Eller... Jag hittar bara på, inte fan vet jag!
Det var vi. Mina vänner och jag.
Nej, säg inte så.
Chloe ville filma mig när jag uttalade förbannelsen som väckte Victor Crowley.
Vi visste inte hur orden uttalades, så jag tog fram videor på YouTube
där en massa töntar i sin morsas källare drog förbannelsen, det kanske var det...
"YouTube kanske återuppväckte Victor Crowley"-hör du inte hur det låter?!
Jag har en YouTube-kanal.
Om nån är intresserad.
Den heter "Chillin With Dillon".
Jag har 86 följare-ja...85 nu.
Hör ni...tänk om Victor Crowley kommer tillbaka vart tionde år?
Vi spelade förbannelsen, massor av gånger.
Här i träsket!
Har du nån bättre idé om vad som väckte honom?!
-Han kanske vaknar vart tionde år. -En annan och bättre idé!
-Jag kysste dig. -Det var underbart.
Det kan vara hur det vill med det, men han är där ute och vi här.
-Han hemsöker bara träsket nattetid, va? -Ja. Alltså, enligt legenden...
Då väntar vi här. Solen går upp och vi bara går härifrån. Klart.
-Det dröjer till gryningen. -Folk lär redan söka efter mig. Jesus!
-Rör den inte! -Telefonen kanske funkar!
Driver du med mig?! Den har varit inuti, alltså inuti...
Det där är fan sjukt.
Jag får inte loss den.
Den funkar fortfarande!
-Hör ni? -Vafan väntar du på? Ring polisen!
Kan nån hennes lösenord?
Det ringde ju precis.
De ringer säkert tillbaka och man behöver inte lösen för att svara. Bara svara!
Är vi säkra på att ingen annan har en fungerande mobil här?
Visst, kan du sträcka dig in under sätet och dra fram min ur leran och vattnet?
Vilket säte, det här?
Men för helvete!
Dillon! Visa vägen till båten! Vi drar!
Vänta, borde vi inte ha en plan? Vad är planen?
-"Spring"! -Vänta, vad gör han nu?!
Vad var det jag sa?!
Nån lämnade faktiskt en slipmaskin här i tio år!
Vänta, det finns fortfarande el här!
Än sen, vi kan ju inte bara flyga härifrån?!
Självklart inte, men tänk efter! Finns det ström...
Vadå?! Använd ord!
Motorn där ute! Kan vi få fart på den kan vi slå tillbaka!
Har ni sett fåglar fara in i jetmotorer? Pang! Förintade!
-Ska vi knuffa in honom i motorn? -Om vi får igång den, ja!
-Det kan funka! -Av alla jävlar att störta med. Fan!
-Hur slår vi på den? -Det sköter jag.
-Dra! -Jag fixar det här.
Vi är så döda...
Jag klarar det här.
Fan!
Nej!
Dillon! Det börjar bli ont om tid här!
Dillon! Håll dörren låst och var tyst!
10-1!
Vi ska simma ut.
Bara! Starta! Din! Jäkla! Slyna!
Ja, så ska det låta! Dillondags!
Å, varför...varför?
Vilket håll till båten?
-Dillon, då? -Va?
Vi kan inte lämna honom.
-Stick. Göm dig. -Nej.
-Jag distraherar honom, spring! -Jag lämnar honom inte.
Hallå! Minns du...
...mig?
Jag fick igång motorn!
Hallå?
-Hörde du? Dillon fick igång motorn. -Ge mig telefonen.
-Telefonen. Ge hit den! -Vi kan inte koden.
-Ge hit den! -Sluta, vad gör du?!
Mayday! Kan nån höra mig? Det här är Dillon...
Kapten Dillon MacMaster ombord... "USS Fucked".
Vårt plan har störtat i Honey Island Swamp.
Passagerarna är döda och Victor Crowley angriper oss.
Jag skojar inte, det är allvar! Hör nån mig? Vi behöver hjälp!
Mayday! Det här är general Dillon McMaster.
Vi har störtat i Honey Island Swamp och behöver hjälp.
Det här är en konsulär farkost på diplomatiskt uppdrag.
Å, båten. Fy fan, tack gode Gud. Tack, Gud.
Här är förste generallöjtnantkommendör Dillon McMaster II.
Vi har störtat i Honey Island Swamp. Många döda, Victor Crowley belägrar oss.
Om ni hör mig, hjälp!
Det här är en privat frekvens, sluta lalla här!
Hallå? Vem var det? Snälla! Nån! Hjälp! Är ni kvar?!
Öppna dörrjäveln!
Jösses...du kom tillbaka.
-Klart att jag kom tillbaka. -Motorn är igång och jag ropar på hjälp.
Jag tappade kniven, finns det nåt här man kan försvara sig med, typ en pistol?
Å. Bara en lyspistol.
Jo, bränslet är nästan slut, så ska vi göra nåt får det bli nu.
-Okej, kom. -Jag menade inte nu.
Var är Rose och ditt hemska ex?
Jag hoppas att de kom till båten, jag såg inte!
-Vems båt? Min? -Nej, min båt! Ja, självklart din båt!
Då kommer de inte långt...
Nycklar, nycklar-var är de?
Kolla! Rose!
Han...kommer!
Vänd dig inte om! Bara spring!
-Kom igen! -Han kommer! Upp med dig!
Spring! Spring!
-Snygg träff! -Jo, fast jag siktade på kulorna...
Kom igen, kom!
Vänta! Jag fixar det här.
Hon må vara liten, men hon är vild.
Okej-skjut honom, Yong!
Far åt helvete, ditt fula kräk!
Kan vi sluta med fräna repliker nu?
Men, för helvete...
Jag skulle ha burit dina barn.
Nej!
Neeej!
Vi avbryter sändningen med senaste nytt.
New Orleans utstår ännu en tragedi där sju tros ha dött i en flygkrasch.
Ett privatplan som försvann tidigt i går kväll, KWAJ Airlines flight 331,
hittades i morse i Honey Island Swamp.
Vi erfar att hittills har endast två överlevande hittats.
Räddningspersonal är dock fortfarande på plats.
Enligt polis hade planet chartrats av... Ett ögonblick...
Vi har tydligen ett ögonvittne med oss per telefon. Hallå? Ingår ni i insatsen?
Ja, jag är här.
Vet man vad som kan ha orsakat olyckan?
Ja, det tycks ju ha inträffat nåt slags explosion.
Vi har hittat kroppar överallt.
Till och med där vi är nu, långt in i skogen,
dyker det fortfarande upp folk... och kroppsdelar...överallt.
Kan offren ha kastats så långt bort från nedslagsplatsen?
Nej, vi förstår bara inte hur så gott som alla ombord har kunnat kastas så långt.
Bara tre eller fyra kroppar hittades inuti planet medan resten är...Gud...
Ursäkta lite.
Det sägs mig att de vi nu ser i bild är de två överlevande? Ursäkta?
Och att en av dem tycks vara Andrew Yong?
Ja, det bekräftas nu att en av de två överlevande faktisk är Andrew Yong,
som överlevde Honey Island Swamp-massakern 2007.
-Är ni fortfarande med oss? -Jadå.
Vi hittade just ännu en kropp här, inuti ett skjul.
Det är...å, Gud... Det är på Crowley-tomten.
Ursäkta, sa ni att det var...
Jag har väntat på dig, din jävel.
Översättning: Henrik Brandendorff